FIŞA ANALITICĂ

DOMENIUL : ARTĂ PLASTICĂ (ARP)

Categoriile care intră în componenţa domeniului menţionat sunt: 
- pictura, 
- grafica, 
- miniatura, 
- sculptura, 
- arta monumentală 
- arta cu funcţie de cult 

Fiecare dintre aceste categorii principale se pretează unor subîmpărţiri ce nu pot evita şi apariţia unor suprapuneri inerente.
Astfel, "miniatura" poate figura atât în contextul "Graficii de carte" - subcategorie a "Graficii" - cât şi de sine stătătoare, când avem de-a face cu micile portrete pictate de obicei pe fildeş. De asemenea, "Plastica arhitectonică" va fi inclusă atât în cadrul "Sculpturii decorative", considerate ca făcând parte din cuprinzătoarea categorie a "Sculpturii", putând fi regăsită şi în perimetrul "Artei monumentale", unde se integrează "Paramentelor decorative" cuprinse în raza "Artei monumentale subordonate arhitecturii". 

TIP FIŞĂ

Se va bifa căsuţa corespunzătoare tipului de fişă, după cum urmează: 
- dacă obiectul face parte dintr-un ansamblu, 
- dacă se întocmeşte o fişă colectivă, pentru obiecte de serie cvasi-identice
- dacă se întocmeşte o fişă individuală (cazul cel mai frecvent).

DEŢINĂTOR

Câmpul se completează cu numele întreg sau cu sigla instituţiei culturale care deţine bunul ce urmează a fi fişat, urmat de localitatea de reşedinţă.

COD DEŢINĂTOR

Conţine codul deţinătorului bunului cultural (muzeu, colecţie aparţinând cultelor, colecţie şcolară etc.), conform Listei de autoritate "Deţinători", iniţiată în 1980 şi completată permanent de atunci la CIMEC. Codul de deţinător unic la nivel naţional a fost acordat pe unitate fizică distinctă (sediu de muzeu, sediu de secţie a unui muzeu), deci pe adresă, pentru a permite indicarea cât mai precisă a locaţiei deţinătorului şi, respectiv, a bunului fişat. Codul unui deţinător se menţine neschimbat, indiferent de modificările de denumire, adresă, subordonare administrativă apărute de-a lungul timpului, permiţând identificarea deţinătorului.
Dacă nu cunoaşteţi codul de deţinător, consultaţi lista de deţinători, identificaţi deţinătorul după judeţ, localitate, denumire, adresă şi preluaţi codul numeric al acestuia. Dacă deţinătorul căutat nu există în listă, solicitaţi la CIMEC înscrierea deţinătorului în listă şi acordarea unui cod.
Pentru obiectele aflate în custodie, se completează codul deţinătorului de la care este luat bunul în custodie.

NR. INVENTAR

Câmpul conţine numărul de inventar actual al piesei. Acesta poate fi o cifră, o combinaţie de sigle şi cifre, un număr cu subnumere etc.

NR. INVENTAR VECHI 

Câmpul conţine numărul vechi din registrul de inventar. Numărul de inventar vechi este necesar pentru a se stabili concordanţe între numărul de inventar actual şi cel care a apărut în cataloage sau în publicaţii mai vechi.
COLECŢIE

Câmpul se va completa cu denumirea colecţiei din care face parte obiectul fişat (conform clasificării colecţiilor din muzeu).

Exemple:
COLECŢIE:  Miniatură medievală
COLECŢIE:  Stampe japoneze
COLECŢIE:  Artă europeană

Notă: Câmpul poate fi completat şi cu numele colecţionarului sau / şi cu numele colecţiei, atunci când este cazul unei donaţii sau achiziţii constituite, intrate în posesia muzeului.

Exemplu:
COLECŢIE:	Colecţia “Aristide Zambaccian”

NR. INVENTAR COLECŢIE

Câmpul conţine numărul de inventar al colecţiei din care face parte piesa. Este necesar din aceleaşi considerente ca în cazul NR. INVENTAR.

CLASAT

Câmpul conţine informaţii despre regimul de protecţie al specimenului, prevăzut de Legea 182/2000 şi conform Normelor de clasare.
Se alege opţiunea "clasat", în cazul în care specimenul a fost clasat în urma validării propunerii de clasare, înaintată de deţinător, de către Comisia Naţională a Muzeelor şi Colecţiilor, în categoria „tezaur” sau „fond” (cf. Legii pentru modificarea şi completarea Legii nr. 182/2000 privind protejarea patrimoniului cultural naţional mobil (Monitorul Oficial nr.10 din 8 ianuarie 2007). Dacă opţiunea nu este valabilă, nu se va bifa.

ORDIN NR. 

Câmpul consemnează numărul ordinului de ministru prin care a fost validată propunerea de clasare a obiectului fişat. 

DATA

Câmpul consemnează data la care a fost validată propunerea de clasare a obiectului fişat. 
Informaţia se completează în câmp sub forma: ZZ.LL.AAAA.

POZIŢIA

Se va consemna numărul din lista anexată ordinului de ministru la care se regăseşte obiectul clasat.

CATEGORIE 

Cuprinde categoria generală în care se încadrează obiectul fişat
Exemple:
CATEGORIE:		Pictură
CATEGORIE:		Sculptură

TIP 

Câmpul conţine denumirea uzuală a tipului categorial căruia îi aparţine bunul respectiv; denumirea va fi formulată la nominativ singular.

- termenii referitori la părţile componente ale unui ansamblu.
Exemplu:
- "altar" poliptic, iconostas (acesta figurând prin însăşi rolul său funcţional şi în cadrul subcategoriei "mobilier de cult", aflat în componenţa "Artelor decorative").

- termenii consacraţi indicând tematica şi tipul:
	- unei "picturi de şevalet"
	- unei "stampe" sau unei "sculpturi"
	- unei decoraţii murale (obţinută printr-una din tehnicile specifice picturii
	 murale, mozaicului, vitraliului)
	- unui relief (alcătuit din panouri de ciment turnat sau din ceramică 
	glazurată)

Exemple (greşite):
TIP: 	Pictură; pictură de şevalet; peisaj; peisaj cu tema rurală
TIP:	Grafică de reproducere; grafică; gravură de reproducere
TIP: 	Sculptură; sculptură monumentală; grup statuar(proiect)
TIP: 	Sculptură; sculptură decorativă; plastică arhitectonică

Exemple (corecte):
TIP: 	Pictură de şevalet
TIP: 	Pictură monumentală
TIP: 	Plastică funerară
TIP: 	Altar poliptic
TIP: 	Desen

Identificarea bunului cultural va fi făcută aşadar nuanţat, în funcţie de aspectele caracteristice pe care le prezintă, ţinând cont implicit de complexa structură ierarhică în care acesta se integrează.

Când subiectul unei scene este presupus, el va fi scris în câmpul TITLU / TEMĂ şi încadrat între paranteze.

Exemplu:
TIP:			altar diptic; volet (stânga-faţă); temă religioasă
TITLU / TEMĂ:    	Arhanghelul Gabriel; (Bunavestire) 

GEN

Câmpul conţine denumirea genului căruia i se subsumează obiectul respectiv, conform iconografiei specifice.

Exemple:
Gen: 		"Temă religioasă"
Gen: 		"Natură moartă"
Gen: 		"Portret"

TITLU / TEMĂ

Conţine consemnarea integrală a titlului exact al unei lucrări aşa cum apare el în cataloage sau în lucrările de specialitate. 

Exemple:
TIP:			 pictură de şevalet
GEN:			 temă religioasă
TITLU / TEMĂ:		 Betşeba primind o scrisoare de la regele David

TIP:			 gravură de interpretare
GEN:			 scenă mitologica
TITLU / TEMĂ:		Nuptiae Meleagri et Atalante;(Nunta lui Meleagru cu  Atalanta)
ANSAMBLU		Ciclul:"Schola Italia”.

TIP:			 sculptură; portret bust
TITLU / TEMĂ		 Cap de fetiţă; (Mioara Teişanu)

- se completează titlul lucrării (dacă el se cunoaşte cu precizie); dacă titlul lucrării este cuprins în contextul lucrării (exemplu: în special stampele prezintă medalioane şi cartuşe în care sunt acumulate diverse inscripţii, versuri cu tâlc moralizator, adresări şi mulţumiri protocolare, însemne de meşter, indicaţii privind artiştii care, indirect, au contribuit la elaborarea lor), el va fi transcris întocmai în câmpul TITLU / TEMĂ, chiar dacă este conceput într-o limbă străină (latină, franceză, italiană); traducerea titlului, când există, va fi menţionată după punct şi virgulă (;) şi cuprinsă între paranteze rotunde ( ).
- dacă lucrarea face parte dintr-un asemenea ansamblu, în câmpul ANSAMBLU se va scrie între ghilimele şi titlul exact al Ciclului, Seriei, Suitei etc., din care face parte.

Exemple:
TIP:			 gravură de interpretare
GEN:			 scenă alegorică
TITLU / TEMĂ:		 Ils est d'un Roi de se vaincre soy meme
ANSAMBLU:		 Ciclul:"Bătăliile lui Alexandru"

- dacă piesa analizată nu are titlu propriu-zis însă face parte dintr-o serie (de studii) care, la rândul ei, nu are un titlu dat de autor, în câmpul TITLU / TEMĂ nu se va indica nimic, urmând ca în câmpul ANSAMBLU să se indice componenţa şi destinaţia seriei respective.

Exemple: 
TIP:				 grafică de şevalet; studiu; compoziţie pregătitoare 
TITLU / TEMĂ:			 	
ANSAMBLU:				seria: studii şi panouri realizate pentru casa Victor Antonescu din Bucureşti

- în cazul stampelor, feluritele inscripţii (cuprinse fie în spaţiul propriu-zis al gravurii, fie în chenarul ei, fie în zona marginii inferioare) sunt de mare utilitate atunci când se cere:
- confirmarea autenticităţii stampelor;
- identificarea stadiului imprimării (în cazul exemplarelor de "artist" trase în diferite faze pregătitoare, înainte sau după literă);
- stabilirea tirajului efectuat în timpul vieţii artistului sau ulterior;

Exemple:

TIP				 litografie; alegorie
TITLU / TEMĂ	 			Alegorie în onoarea lui Cuza; "Aleksandru I Prinzul Moldo- Romanii"

- desenele, schiţele, caricaturile cu substrat politic, ce au fost în prealabil publicate în paginile unor ziare sau reviste, vor fi încadrate în subcategoria GRAFICĂ DE ZIAR sau GRAFICĂ DE REVISTĂ; tipul de grafică va fi specificat în câmpul TIP pe poziţia a doua; 
- în cazul în care nu există nici o menţiune privitoare la un CICLU sau la o SERIE anume, în câmpul TITLU / TEMĂ, după titlu se trec câteva din cuvintele inscripţiei sau dialogului conţinut în lucrare, între ghilimele (" ").

Exemple:

TIP:			grafică de ziar; desen; scenă de gen
TITLU / TEMĂ:	 	Doi bărbaţi la cafenea; "de acuma după Bismarck"

- informaţiile suplimentare asupra periodicelor în care au fost publicate aceste lucrări (denumirea periodicului, anul, luna, ziua apariţiei) vor fi anunţate în câmpul BIBLIOGRAFIE.

Utilizarea ghilimelelor: având în vedere că închiderea titlului între ghilimele desemnează reproducerea fidelă, totală sau parţială a textului conceput şi inclus de autor în lucrarea sa (text devenit de altfel titlu), toate celelalte titluri, chiar şi cele ce sugerează vorbirea directă (exemple: "Până la Madam Popescu", "Capul lui Moţoc vrem" etc.) vor fi trecute în câmpul TITLU / TEMĂ fără ghilimele;

- titlul lucrării pandante se trece în câmpul TITLU / TEMĂ, în continuarea titlului;

Exemple:
TIP:				pictură de şevalet; temă de gen
TITLU / TEMĂ:			simţul gustului; pandant:simţul auzului

TIP:				pictură de şevalet; portret de aparat
TITLU / TEMĂ:	 		portretul Mariei Tereza; pandant: portretul lui 
 				Franz von Lotharingen

- câmpul nu va fi completat atunci când piesa analizată nu prezintă nici un titlu (datorită naturii sale); (exemple: formele decorative, panourile murale din ceramică, elementele disparate de plastică arhitectonică)

ANSAMBLU

În cazul în care obiectul face parte dintr-un ansamblu: ciclu sau serie de gravuri, culegere de ilustraţii, altar (triptic, diptic, poliptic) etc. se va specifica ansamblul din care face parte.
- denumirea CICLULUI, SERIEI, CULEGERII (de ilustraţii) va fi trecută între ghilimele, dacă ea se datorează artistului (exemple: "Ororile războiului" - Goya; "Types parisiens" - Daumier; "Viaţa Mariei" - Dürer; etc.)
- elementele de plastică arhitectonică integrate în edificiu (considerat ansamblu) când vor fi fişate separat, vor primi în câmpul ANSAMBLU numele edificiului; la fel se procedează şi cu piesele unui altar, care sunt fişate individual şi care primesc în câmpul ANSAMBLU numele altarului (Altarul din Mediaş, Altarul din Malancrav) 

Exemple:
TIP:			plastică arhitectonică
TITLU / TEMĂ:		Torsul lui Ladislau
ANSAMBLU:		veche catedrală din Oradea

TIP:			plastică mică; grup statuar; monument (proiect)
TITLU / TEMĂ:	 	compoziţie alegorică cu trei figuri feminine
ANSAMBLU:		Monumentul Unirii

NR. PIESE 	

Informaţiile din acest câmp se referă la numărul de piese detaşabile, componente ale unui obiect.

AUTOR

Conţine informaţii privind autorul obiectului.
Exceptând numele cu grafie specială, istoric consacrată (exemple: Antonello da Messina; Maso di Banco; Maestrul Sf. Veronica; Maestrul Magdalenei Mansi; Marie-Louise Vigee-Lebrun), care în mod obligatoriu vor fi păstrate întocmai, numele autorilor vor fi scrise în ordinea: nume, prenume.

Exemple: 	
AUTOR:	REMBRANDT HARMENSZ VAN RIJN
AUTOR:	RUBENS PIETER PAUL
AUTOR:	DÜRER ALBRECHT
AUTOR:	AMAN THEODOR
AUTOR:	ŞIRATO FRANCISC

Când numele autorului are şi o poreclă consacrată, aceasta poate fi trecută după termenul numit

Exemplu: 	
AUTOR:		MAGNASCO ALESSANDRO NUMIT IL LISSANDRINO

Când porecla sub care este cunoscut autorul respectiv e mai uzuală decât numele şi este folosită prioritar şi în dicţionarele de specialitate, porecla va fi trecută întâi şi despărţită de nume prin virgulă (,)

Exemple: 	
AUTOR:		CORREGIO, ALLEGRI ANTONIO NUMIT IL
AUTOR:		TINTORETTO, ROBUSTI JACOPO NUMIT IL
AUTOR:		VERONESE, CALIARI PAOLO NUMIT IL
AUTOR:		DOMINIQUINO, ZAMPIERI DOMENICO NUMIT IL

Se recomandă transcrierea numelor de artişti conform cataloagelor muzeelor din ţară sau a dicţionarelor şi enciclopediilor de specialitate, valabile pe plan internaţional.

Când autorul unei lucrări este presupus şi când:
- presupunerea comportă un grad de certitudine considerabil, se va trece numele autorului (după aceeaşi regulă), urmat de semnul întrebării (?);
- presupunerea n-a fost încă fundamentată prin cercetare, se va trece pe prima poziţie a câmpului ANONIM, numele artistului presupus, urmat de semnul întrebării (?), acest nume fiind menţionat după ŞCOALA şi LOCALITATEA (când aceasta poate fi determinată) căreia îi aparţine artistul ANONIM.
Când doi autori colaborează la o lucrare, câmpul AUTOR se completează astfel:
- pe prima poziţie se trece autorul principal
- pe a doua poziţie apare numele coautorului.  

Exemple:	
AUTOR:		BAUDEWINS ADRIAEN FRANS; BOUT PIETER
AUTOR:		BRUEGHEL JAN I CEL BĂTRÂN; VAN BALEN HENDRICK

În situaţia în care un autor (cert sau presupus) se inspiră liber după un alt desen, o pictură sau o gravură a acestuia, în câmpul AUTOR se menţionează numele artistului autor al lucrării fişate, apoi numele artistului (sau artiştilor) care a servit drept sursă de inspiraţie, urmat de unul dintre cuvintele indicator: (DUPĂ); (DUPĂ GRAVURĂ); (DUPĂ PICTURĂ); (DUPĂ DESEN); (INSPIRAT)

Exemple:     
AUTOR:	ANONIM;DÜRER ALBRECHT; (DUPĂ GRAVURĂ)
ATELIER / ŞCOALĂ:	ŞCOALA ŢĂRILOR DE JOS 

AUTOR:	BRUEGHEL PIETER II CEL TÂNĂR;VAN DER HEYDEN PIETER; (DUPĂ
		GRAVURĂ);BRUEGHEL PIETER I (DUPĂ DESEN)

Colaborarea mai multor artişti la elaborarea unei lucrări se întâlneşte frecvent în domeniul graficii; în acest caz, gravorul va fi trecut în poziţia întâi;
artistul care i-a furnizat acestuia desenul pregătitor ocupă poziţia a doua; artistul care a lucrat pictura, decoraţia etc. ce a fost transpusă în desen ocupă poziţia a treia; după numele fiecărui autor va fi menţionat cuvântul indicator: (IN.); (DEL.); (SC.); (EX.); (PX.), indiferent de forma completă sub care aceste menţiuni se întâlnesc pe gravură (forma corectă sub care apar, precum şi inscripţia transcrisă fidel şi tradusă, sunt trecute în câmpul DESCRIERE).

Exemple:
AUTOR:		POILLY FRANCOIS DE; (SC.); RAPHAEL SANZIO; (DEL.)
ATELIER / ŞCOALĂ:	ŞCOALA FRANCEZĂ; ŞCOALA ITALIANĂ; ROMA

Tipograful este menţionat întotdeauna ultimul.
Când artistul îşi elaborează singur gravurile (deci nu mai avem de-a face cu o grafică de reproducere sau de interpretare ci de concepţie), în urma numelui sau, în funcţie de notaţiile care apar pe gravură, se va alege cuvântul indicator potrivit: (IN.); (SC.); (DEL.) sau orice altă formă convenţională prevăzută;

Exemple:
AUTOR	:		DAUMIER HONORE; (IN.)
ATELIER / ŞCOALĂ:	ŞCOALA FRANCEZĂ

ŞCOALĂ / ATELIER

Câmpul conţine informaţii despre şcoala, atelierul, firma sau centrul producător al obiectului respectiv.
În cazul în care lucrarea respectivă are un autor şi un coautor, care fac parte din două şcoli diferite, se va trece întâi ŞCOALA / ATELIERUL şi LOCALITATEA din care face parte autorul, urmată de (;) şi de ŞCOALA / ATELIERUL şi LOCALITATEA căreia îi aparţine coautorul.
 
Exemple:
AUTOR:		CARACCI, AGOSTINO; (SC.); TINTORETTO, ROBUSTI JACOPO; (PX.)
ŞCOALĂ / ATELIER:	ŞCOALA ITALIANĂ; ROMA; VENEŢIA

AUTOR:		CAPELLAN ANTONIO; (SC.); CORREGGIO, ALLEGRI ANTONIO; (IN.)
ŞCOALĂ / ATELIER:	ŞCOALA ITALIANĂ; ROMA; PARMA

AUTOR:		HAYE CHARLES DE LA; (SC.); ROSSI GIOVANI GIACOMO; (DEL.); CYRRUS FERRUS; (PX.)
ŞCOALĂ / ATELIER:	ŞCOALA FRANCEZĂ; ŞCOALA ITALIANĂ; ROMA

În cazul graficii de şevalet, a graficii publicitare şi a celorlalte tipuri de grafică, după numele artistului se trece imediat după punct şi virgulă (;) numele ATELIERULUI / ŞCOLII şi LOCALITĂŢII.
Când numele artistului (pentru pictură, grafică) nu poate fi identificat (rămânând deci ANONIM), dar lucrarea sa vădeşte trăsături specifice unei ŞCOLI şi LOCALITĂŢI şi mai mult chiar, caractere particulare specifice unui mare artist în ATELIERUL, CERCUL, ŞCOALA căruia artistul anonim a poposit probabil, aceste informaţii se menţionează pe rând:

Exemple:
AUTOR:		ANONIM
ŞCOALĂ / ATELIER:	ŞCOALA FLAMANDĂ; ANVERS; RUBENS PIETER PAUL; (ATELIERUL)

AUTOR:		ANONIM
ŞCOALĂ / ATELIER:	ŞCOALA FLAMANDĂ; ANVERS; SADELER EGIDIUS; (CERCUL)

Când ŞCOALA / ATELIERUL şi LOCALITATEA din care provine artistul ANONIM coincide cu ŞCOALA / ATELIERUL şi LOCALITATEA din care provine artistul renumit, după numele acestuia ŞCOALA şi LOCALITATEA nu se mai repetă; ele sunt menţionate doar în cazul în care diferă (exemplu: artistul ANONIM de ŞC. FRANCEZĂ, PARIS, aflându-se în ITALIA, la ROMA, în ŞCOALA pictorilor CARRACCI).
Lucrarea artistului anonim poate vădi chiar trăsături stilistice ce o pot plasa în preajma operelor create de un mare artist; dacă însă argumentele nu sunt suficiente pentru a-i atribui acestuia respectiva lucrare, se va recurge în asemenea situaţii la cuvintele indicator, precum: (FACTURA); (MANIERA) - termeni sinonimi sau (GENUL).
Când doar se presupune ŞCOALA / ATELIERUL căreia ar putea să-i aparţină o lucrare se adaugă semnul întrebării (?).
În cazul în care LOCALITATEA nu se cunoaşte şi nu poate fi precizată nu se trece; dacă LOCALITATEA este presupusă, ea se va trece urmată de semnul întrebării.

Exemple:
AUTOR:		ANONIM
ŞCOALĂ / ATELIER:	ŞCOALA OLANDEZĂ; AMSTERDAM ?; VAN DE VELDE ADRIAEN; (GENUL)

În cazul în care există atribuiri diferite, ultima atribuire, cea mai recentă, apare întotdeauna pe poziţia întâi a câmpului, urmată de celelalte atribuiri, iar în câmpul PRECIZĂRI se va trece cuvântul indicator ATRIBUIT ANTERIOR.

Exemple:
AUTOR:		SPRANGER BARTHOLOMEUS ?
ŞCOALĂ / ATELIER:	ŞCOALA FLAMANDĂ; BLOEMAERT ABRAHAM; CERCUL PICTORILOR DIN AMSTERDAM
PRECIZĂRI:		atribuit anterior

În situaţia în care nu poate fi precizată şcoala din care provine un artist anonim sau când între două şcoli învecinate există o strânsă interdependenţă (aşa cum se întâmpla în sec. al XV-lea între Flandra şi Olanda), pe fişă va fi specificată întreaga zona geografică (exemplu: ŞCOALA ŢĂRILOR DE JOS).
Când există dubii între două şcoli se vor trece pe fişă ambele şcoli urmate fiecare de semnul întrebării.

Exemple:
AUTOR:		ANONIM
ŞCOALĂ / ATELIER:	ŞCOALA FLAMANDĂ ?; ŞCOALA FRANCEZĂ ?

STIL

Cuprinde informaţii cu privire la datele stilistice ale obiectului.
În situaţia în care obiectul analizat prezintă trăsături caracteristice suficiente spre a putea fi atribuite unui anumit stil, acesta va fi menţionat.
Când aspectele stilistice ale piesei nu sunt conturate astfel încât să prezinte individualitatea şi coerenţa necesară atribuirii lor unor etape stilistice definite ale Goticului, Renaşterii sau Barocului (GOTIC INTERNAŢIONAL, RENAŞTERE TIMPURIE, PRERENAŞTERE, BAROC CULMINANT), este de preferat să nu se depăşească încadrările generale (GOTIC, RENAŞTERE, MANIERISM, BAROC, ROCOCO, NEOCLASICISM, ROMANTISM, REALISM, NEOGOTIC, NEORENAŞTERE, ECLETISM, IMPRESIONISM). 
În situaţia în care piesa de artă universală este de mare valoare, aparţinând unor artişti precum: Antonello de Messina, Jan van Eyck, Dürer, Rembrandt, Marcantonio Raimondi, Callot etc., încadrarea stilistică va fi conformă cu cea prezentă în materialele de specialitate.
Când avem de-a face cu piese ce prezintă trasături stilistice specifice perioadelor de tranziţie (în care există o întrepătrundere a stilurilor), acestea pot fi menţionate în ordinea priorităţii lor.
În situaţia în care aspectele stilistice decelate nu sunt definitorii, dar pledează totuşi pentru plasarea piesei respective într-o anumită epocă (pentru care pledează şi materialul suport - lemnul, pânza, hârtia pe care s-a lucrat) şi în raza unui stil anumit, acesta va fi menţionat cu semnul întrebării (?).
Când nu există argumente convingătoare (susţinute şi de constatările necesare cu privire la suport, grund, culori, vernis etc.), putând fi vorba de o copie târzie sau de un fals, e de preferat să nu se completeze acest câmp.
Stilul va fi precizat în mod direct, prin denumirea sa uzitată în enciclopediile şi dicţionarele de specialitate, fără a mai fi precedat de cuvântul "Stil".

PRECIZĂRI

În acest câmp se trec precizări referitoare la informaţiile anterioare, de genul:
atribuit
copie după
după desen
fals
inspirat după

COMANDITAR

Câmpul conţine informaţii despre cel / cei care a / au comandat / donat lucrarea, în cazul în care acesta este cunoscut.

Exemplu:
COMANDITAR:		Şerban Cantacuzino
COMANDITAR:		Constantin Brâncoveanu

LOCALITATE 

Câmpul conţine informaţii despre localizarea precisă a provenienţei obiectului fişat.

Exemple: 
LOCALITATE:		Berlin
LOCALITATE:		Sibiu

ŢARĂ / ZONĂ
	
Acest câmp conţine denumirea ţării / zonei geografice căreia îi aparţine (de unde provine) piesa fişată. 
Informaţia se referă la localizarea obiectului într-o arie geografică mai mare (atunci când nu cunoaştem localizări mai precise).

Exemple:
ŢARĂ:		Spania
ŢARĂ:		Franţa
ŢARĂ:		Italia

PROVINCIE / REGIUNE

Câmpul conţine o localizarea mai precisă, menţionându-se denumirea (în general se transcrie numele consacrat) regiunii ţării de unde provine obiectul (dacă este cunoscută).

Exemple: 
REGIUNE:	Ţara Bascilor 
REGIUNE:	Normandia 
REGIUNE: 	nordul Italiei

DATARE (text)

Conţine datarea bunului cultural, exprimată liber. Prin datare se înţelege anul, uneori chiar ziua şi luna când a fost realizat. În cazul în care nu se cunoaşte anul, se indică cel mai strâns interval cronologic posibil.

Exemple:	
DATARE:	a doua jumătate a secolului al XVI-lea
DATARE:	sfârşitul secolului al XVIII-lea
DATARE:	1798

AN DE ÎNCEPUT

Câmpul a fost adăugat în vederea unei viitoare selecţii pentru o precizare mai exactă a intervalului temporar al originii unui obiect.
Câmpul precizează anul exact sau anul de început al perioadei în care se presupune că a fost produs obiectul, atunci când nu cunoaştem datarea exactă.

Exemplu:
DATARE:		prima jumătate a secolului al XIX-lea
AN DE ÎNCEPUT: 		1801

Tot în acest câmp, prin convenţie, s-a stabilit că se transcrie şi anul înscris pe piesă (datarea exactă), pentru a uşura căutarea pieselor datate care au un criteriu de selecţie.

AN DE SFÂRŞIT

Câmpul a fost adăugat în vederea unei viitoare selecţii pentru o precizare mai exactă a intervalului temporar al originii unui obiect.
Câmp care precizează anul de sfârşit al perioadei în care se presupune că a fost produs obiectul, atunci când nu cunoaştem datarea exactă.

Exemple:
Datare (text):		prima jumătate a secolului al XIX-lea
An de început:		1801
An de sfârşit: 		1850

Datare (text):		primul sfert a secolului XVIII
An de început: 		1701
An de sfârşit: 		1725

Datare (text):		sfârşitul secolului XVIII
An de început: 		1789
An de sfârşit: 		1800

Datare (text):		începutul secolului XVIII
An de început: 		1701
An de sfârşit: 		1711

Datare (text):		mijlocul secolului al XIX
An de început: 		1825
An de sfârşit: 		1875

MATERIAL/TEHNICĂ (text)

Conţine informaţii referitoare la materialul din care este confecţionat obiectul , sub formă de text liber.

Exemple:
MATERIAL/TEHNICĂ:		ulei pe pânză
MATERIAL/TEHNICĂ:		ulei pe placă de aramă
MATERIAL/TEHNICĂ:		tempera şi ulei pe lemn
MATERIAL/TEHNICĂ:		tempera pe fildeş
MATERIAL/TEHNICĂ:		guaşă pe carton
MATERIAL/TEHNICĂ:		tempera pe pergament

Tehnicile graficii fiind mai numeroase, artiştii au optat adesea pentru soluţii mixte, comportând diverse intervenţii asupra stampei (după ce aceasta a fost imprimată) sau asupra desenului. 

Exemple:
MATERIAL/TEHNICĂ:		acvaforte; acvatinta; laviu de bistre; hârtie subţire cu filigran
MATERIAL/TEHNICĂ:		gravură cu acul; urme de bistre; accente de tuş; penel; hârtie
				subţire
MATERIAL/TEHNICĂ:		cărbune; grafit gras; cretă; carton
	
Tehnicile grafice şi ustensilele întrebuinţate vor fi menţionate în ordinea importanţei lor, a ponderii lor în contextul respectivei piese de grafică; materialul suport va fi indicat întotdeauna la sfârşit, după epuizarea tuturor tehnicilor.

Sculptura este prevăzută atât cu tehnicile fundamentale (MODELARE; CIOPLIRE; TURNARE; SUDURĂ), cât şi cu cele de finisare (POLISARE; CIZELARE; PATINARE).
În câmpul MATERIAL-TEHNICĂ pe prima poziţie se va completa TEHNICA, MATERIALULUI revenindu-i poziţia a doua.

Exemple:
MATERIAL/TEHNICĂ:		cioplire; lemn grunduit şi pictat
MATERIAL/TEHNICĂ:		cioplire; piatră de calcar

În cazul în care sculptorul recurge la două sau mai multe tehnici, acestea se trec, de asemenea, în ordinea importanţei lor.

Exemple:
MATERIAL/TEHNICĂ:		turnare; şlefuire; patinare; bronz
MATERIAL/TEHNICĂ:		modelare; turnare

Ţinând cont de formulările uzuale întâlnite în cataloage privitor la tehnicile de bază care sunt implicate (MODELARE, TURNARE), vor fi menţionate doar tehnicile de finisare şi materialul sculpturii sau numai materialul.

Exemple:
MATERIAL/TEHNICĂ:		lemn policrom aurit
MATERIAL/TEHNICĂ:		marmură
MATERIAL/TEHNICĂ:		gips colorat
MATERIAL/TEHNICĂ:		teracotă

MATERIAL-TEHNICĂ (cuvinte cheie)

Conţine informaţii referitoare la materialul şi tehnica de confecţionare a piesei fişate.

Exemplu:
MATERIAL/TEHNICĂ:	 oţel; aşchiere; sudură; ştanţare

DIMENSIUNI

Pentru completarea acestui câmp vor fi utilizate următoarele unităţi de măsură: lungime (L); lăţime (LA); înălţime (I); adâncime (A); diametru (D);
- MILIMETRU pentru: 	pictură de şevalet
			grafică
			miniatură
			sculptură mică
			plastică mică
- CENTIMETRU pentru: plastică arhitectonică
 			artă monumentală

Se va ţine cont de cazuri particulare, menţionându-se:
- la pictură - pânză tăiată sau adăugită
- la panouri de lemn - adăugit sau tăiat
Se vor indica mai întâi dimensiunile actuale ale pânzei sau panoului, în poziţia a doua specificându-se, dacă se cunosc şi dimensiunile originale, acestea fiind urmate de cuvântul ORIGINALUL cuprins între paranteze.

Exemple:
DIMENSIUNI: 	L: 166 mm; 131 mm; (originalul)
DIMENSIUNI: 	LA: 285 mm; 195 mm; (originalul)

Pentru GRAFICĂ (STAMPE) dimensiunile se vor nota în următoarea ordine:
- dimensiunile generale ale suportului (hârtiei)
- dimensiunile stampei inclusiv inscripţia
- dimensiunile stampei propriu-zise.
Când nu pot fi trecute toate aceste dimensiuni, se vor trece obligatoriu doar primele şi se va specifica dacă avem de-a face cu:
- (margini reduse)
- (margini tăiate)

Pentru suprafeţe tridimensionale în cazul sculpturii, dimensiunile vor fi notate astfel:
- dimensiunile sculpturii propriu-zise
- dimensiunile sculpturii inclusiv postamentul (în cazul în care acesta a fost în prealabil conceput de autor în strânsă interdependenţă cu sculptura propriu-zisă).

Unitatea de măsură se va specifica pe fişă.

INSCRIPŢIE
TEXT

Prin "inscripţie" se înţelege orice şir de caractere care conţine o informaţie. Se exclud (nu vor fi considerate "Inscripţii") datările izolate - care vor fi semnalate în cadrul câmpului DATARE - precum şi orice mărci de meşter, semnături ale autorilor, blazoane, a căror prezenţă va fi semnalată în cadrul câmpului Marcă / Semnătură.
Va fi luat în considerare orice text, fie că apare în interiorul cadrului (picturii, graficii), fie că este încastrat în chenarul unei gravuri sau în zona marginii inferioare a picturii, graficii.
Aceste inscripţii sunt deosebit de preţioase pentru:
- confirmarea autenticităţii unei gravuri
- identificarea stadiului de imprimare
- stabilirea tirajului.
Exemple mai frecvent întâlnite (în special în stampe) sunt:
- latină
- germană
- germană cu caractere gotice
- latină cu caractere gotice

Vor fi luate în consideraţie şi inscripţiile aflate pe verso-ul unei lucrări, acestea putând furniza informaţii suplimentare despre autor sau asupra diverselor atribuiri ce le-a cunoscut piesa; de asemenea, acestea pot numi diverşi posesori (nu trebuie ignorate inscripţiile de pe blazoane sau peceţi) sau expoziţii de seamă în care piesa a figurat.
În cazul în care există o inscripţie, se bifează pătratul corespunzător, după care se oferă detalii în câmpul “Text”.

LIMBA INSCRIPŢIEI
	
Conţine informaţii privind limba în care este scrisă inscripţia. 

MARCĂ / SEMNĂTURĂ
	
Conţine menţionarea prezenţei semnăturii artistului, a unei mărci de meşter, de atelier, de proprietar, a unor grafitti sau blazoane; informaţia completă va fi transcrisă în anexe.
În situaţia în care anumite piese nu poartă o marcă de meşter sau o semnătură propriu-zisă, ci o inscripţie din care rezultă numele autorului, prezenţa acestei inscripţii va fi menţionată, în câmpul INSCRIPŢIE, iar în câmpul MARCĂ-SEMNĂTURĂ se va nota (de regulă) "semnătură", considerându-se semnătura ca fiind prezentă.
Listă de termeni:
	semnătură
	marcă
	grafitti
	blazon
	contramarcă
	surfrapă
	ştampilă

ACHIZIŢIONAT DE

În cazul în care obiectul a fost achiziţionat pe teren, se va completa numele şi prenumele celui care l-a achiziţionat.
Exemplu: 
Achiziţionat de:		Popescu, Mihai

DATA ACHIZIŢIONĂRII:

În cazul în care obiectul a fost achiziţionat, se va trece data la care a avut loc achiziţia, sub forma ZZ/LL/AAAA 

Exemplu:
DATA ACHIZIŢIONĂRII: 21.10.1978

DESCRIERE

Conţine în detaliu, sub formă de text liber, datele de descriere ale obiectului fişat: formă, decor, inscripţii, mărci şi semne speciale, mod de funcţionare, colorit etc.

ICONOGRAFIE, DECOR (cuvinte cheie)

Prin "CUVINTE CHEIE" se înţeleg o serie de noţiuni care fixează caracteristicile obiectului fişat din punct de vedere iconografic, al tipului de structură spaţială, formală, al cromaticii etc.
Cuvintele cheie servesc drept criterii de selecţie de mare fineţe şi vor fi necesare cercetării căreia îi pot furniza liste de obiecte înrudite prin anumite teme iconografice, anumite elemente de limbaj plastic, substrat de idei, mesaj.

ICONOGRAFIE
Conţine informaţii privitoare la teme şi motive iconografice. Se completează conform tezaurului de termeni.
 
DECOR
Conţine informaţii privitoare la motive şi sintaxa decorativă. Se completează conform tezaurului de termeni. 

SUBIECT
Conţine informaţii privitoare la subiectul inscripţiei, textului documentului. Se completează conform tezaurului de termeni.

BIBLIOGRAFIE

Conţine principalele referinţe bibliografice.

OBSERVAŢII

Conţine eventualele observaţii ale celui care înregistrează obiectul, care nu apar în alte rubrici.

MOD DEŢINERE 

Se bifează pătratul corespunzător felului în care bunul cultural a ajuns la deţinătorul său actual (achiziţie, donaţie, transfer, cercetare, custodie etc.).

Exemple:
•	achiziţie	
•	donaţie	
•	transfer	
•	cercetare	
•	custodie	
•	moştenire	
•	proprietate privată	

PROPRIETARI ANTERIORI

Numele şi prenumele celor care au deţinut obiectul înainte de a intra în proprietatea muzeului.
Dacă se cunoaşte faptul că obiectul a făcut parte dintre bunurile ce au aparţinut unei anumite personalităţi (politice, militare, artistice etc.), indiferent că este sau nu vorba despre o colecţie constituită, va fi menţionat numele personalităţii respective (sunt menţionate cronologic).

Exemple:
PROPRIETARI ANTERIORI:	Baronul Jean Eder; Colecţia Mihail Kogălniceanu; Muzeul Naţional De Antichităţi; Pinacoteca Statului

În cazul în care se cunoaşte numele colecţiei sau colecţiilor, a fondului din care a făcut parte obiectul fişat sau numele colecţionarului în posesia căruia se afla la un moment dat obiectul, acestea vor fi menţionate în ordine cronologică, păstrându-se grafia consacrată pentru numele respectivelor colecţii;

Exemple:
PROPRIETARI ANTERIORI:	Colecţia Felix Bamberg; Fosta Colecţie Regală; Colecţia George Oprescu
PROPRIETARI ANTERIORI:	Costachi Conachi; Colecţia Mihail
				Kogălniceanu; Muzeul Toma Stelian

DATA INTRĂRII

Conţine data intrării bunului cultural în posesia deţinătorului respectiv. 
Se completează sub forma: ZZ/LL/AAAA.

Exemple:
DATA INTRĂRII:		14.09.1978
DATA INTRĂRII:		05.02.1985

PREŢ ACHIZIŢIE

Conţine (numai pentru bunurile dobândite prin achiziţie) preţul la care a fost achiziţionat bunul fişat, exprimat în lei.

Exemplu:
PREŢ ACHIZIŢIE:		2.000.000 lei

VALOARE NOMINALĂ 

Conţine valoarea în lei a bunului cultural, estimată conform criteriilor stabilite de Ministerul Culturii.

Exemple:
VALORE NOMINALĂ:		7000 RON

LOC DE PĂSTRARE

Se menţionează locul de păstrare al piesei. 
Pentru expunere permanentă (expoziţia permanentă) se menţionează: sala, vitrina. 
Pentru depozit: numărul sau sigla depozitului, dulapul, raftul, sertarul. 

STARE DE CONSERVARE

Conţine menţionarea stării de conservare a bunului cultural la momentul fişării, conform listei:

foarte bună
bună
relativ bună
mediocră
deteriorată

BUN DE EXPUS

Acest câmp a fost prevăzut pentru a facilita alegerea pieselor care pot face parte dintr-o expoziţie, deoarece simpla consemnare a stării de conservare în câmpul respectiv (bun, foarte bun) nu sugerează destul de explicit. Un obiect, spre exemplu, poate avea o mare valoare istoric/artistică dar pentru că prezintă deteriorări sau are o dimensiune foarte mică nu poate face parte dintr-o expoziţie.

FIŞĂ CONSERVARE / RESTAURARE

Conţine numărul fişei de restaurare / conservare, în care obiectului fişat de noi este privit din punct de vedere al conservării sau restaurării menţionându-se în detaliu operaţiile (şi substanţele) prin care a trecut precum şi datele la care acestea au avut loc.

FOTO

Conţine numărul fotografiei care reprezintă obiectul fişat.

DIAP. 

Conţine numărul diapozitivului obiectului fişat.

CLIŞEU

Conţine numărul clişeului care reprezintă obiectul fişat

DESEN

Conţine numărul desenului obiectului fişat.

SCHIŢĂ

Conţine numărul schiţei obiectului fişat.

DIGITALĂ

Conţine numărul sau denumirea fotografiei digitale care reprezintă obiectul fişat.

VIDEO

Conţine numărul casetei video care conţine obiectul fişat.

ÎNTOCMIT

Conţine numele şi prenumele celui care a întocmit fişa.

DATA / SEMNĂTURA

Conţine data întocmirii fişei, completată sub forma ZZ/LL/AAAA, şi semnătura celui care a întocmit fişa.

EXPERTIZAT / VERIFICAT

Conţine numele şi prenumele celui care a verificat fişa sau a expertizat obiectul în vederea clasării lui.

DATA / SEMNĂTURA

Conţine data verificării sau a expertizei, completată sub forma ZZ/LL/AAAA, şi semnătura celui care a verificat / expertizat obiectul fişat.